Відмінності між версіями «Білімович Олександр Дмитрович»
Матеріал з Економічна думка України
Admin (обговорення • внесок) |
Admin (обговорення • внесок) |
||
Рядок 45: | Рядок 45: | ||
О. Білімович лишив значну наукову спадщину зі складних і актуальних економічних проблем. Його докторська дисертація присвячена аналізові категорій суб’єктивної цінності і ціни. Аналіз він починає з аналізу потреб. Перша глава праці має назву «Теория потребностей». Це питання було дискусійним. Деякі вчені заперечували правомірність дослідження потреб в курсі економічних наук. О. Білімович, на наш погляд, досить обґрунтовано доводить таку правомірність. Потреба, писав він, є [[Файл:1 ishodnoy tochkoy.jpg|400px]] (Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ / А. Билимович. – Киев, 1914. – Ч. 1. – С. 31). | О. Білімович лишив значну наукову спадщину зі складних і актуальних економічних проблем. Його докторська дисертація присвячена аналізові категорій суб’єктивної цінності і ціни. Аналіз він починає з аналізу потреб. Перша глава праці має назву «Теория потребностей». Це питання було дискусійним. Деякі вчені заперечували правомірність дослідження потреб в курсі економічних наук. О. Білімович, на наш погляд, досить обґрунтовано доводить таку правомірність. Потреба, писав він, є [[Файл:1 ishodnoy tochkoy.jpg|400px]] (Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ / А. Билимович. – Киев, 1914. – Ч. 1. – С. 31). | ||
− | Він критикує авторів, які починають дослідження зі споживання, тоді як розуміння ряду економічних категорій можливе лише на основі категорії потреб. Білімович пише: | + | Він критикує авторів, які починають дослідження зі споживання, тоді як розуміння ряду економічних категорій можливе лише на основі категорії потреб. Білімович пише: [[Файл:2 ponyat suschestvo.jpg|center|500px]](Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 37). |
− | (Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 37). | ||
Як і у більшості тогочасних авторів викладу теорії потреб, у Білімовича передує критичний аналіз літератури з цього питання. Назвавши багатьох зарубіжних авторів, він посилається також на Бунге, Піхна, Орженцького, тобто майже всіх прихильників Київської школи. Проаналізувавши історію вчення про потреби, розкривши їх сутність та зробивши спробу їх кількісного порівняння, Білімович викладає закони Госсена, який фактично першим розробив ідеї маржиналізму. Отже, до розуміння сутності законів Госсена, як основ маржиналізму, Білімович логічно підводить читача, розкриваючи категорію потреб. | Як і у більшості тогочасних авторів викладу теорії потреб, у Білімовича передує критичний аналіз літератури з цього питання. Назвавши багатьох зарубіжних авторів, він посилається також на Бунге, Піхна, Орженцького, тобто майже всіх прихильників Київської школи. Проаналізувавши історію вчення про потреби, розкривши їх сутність та зробивши спробу їх кількісного порівняння, Білімович викладає закони Госсена, який фактично першим розробив ідеї маржиналізму. Отже, до розуміння сутності законів Госсена, як основ маржиналізму, Білімович логічно підводить читача, розкриваючи категорію потреб. | ||
− | О. Білімович виступає з обґрунтуванням психологічної теорії цінності і загальних методологічних принципів психологічної школи. Категорії і проблеми, котрі він аналізує, трактує в руслі ідей Австрійської школи, найбільш посилаючись на Менгера. Власне в дусі ідей цієї школи він визначає цінність. [[Файл: | + | О. Білімович виступає з обґрунтуванням психологічної теорії цінності і загальних методологічних принципів психологічної школи. Категорії і проблеми, котрі він аналізує, трактує в руслі ідей Австрійської школи, найбільш посилаючись на Менгера. Власне в дусі ідей цієї школи він визначає цінність.[[Файл:3 znachenie ili.jpg|center|500px]](Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 210–211). Будь-яка цінність існує у свідомості людини, яка визнає її, вона передбачає людину, є продуктом оцінюючої діяльності суб’єкта. [[Файл:4 v etom smisle.jpg|300px]] (Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 211). У залежності від призначення предмета чи для безпосередньої особи, чи для якоїсь мети, він поділяє цінність на суб’єктивну і об’єктивну. Подібний поділ має місце і у австрійських економістів. Зокрема Білімович посилається на Візера, Бем-Баверка і показує наявність відмінностей у визначенні цих категорій. Категорії суб’єктивної цінності Білімович надає великого значення. Він пише, що в господарському житті всі категорії: потреби, корисність і суб’єктивна цінність відіграють певну роль, проте особливої уваги заслуговує саме суб’єктивна цінність. |
О. Білімович намагається з’ясувати роль суб’єктивної цінності у господарському житті. Він розробляє складну шкалу залежностей між суб’єктом і благами, робить спроби довести, що саме суб’єктивна цінність сприяє найкращому задоволенню потреб, найбільш вигідному. Крім того,[[Файл:5 dlya obyasneniya.jpg|center|500px]](Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 255). Суб’єктивна цінність у Білімовича для індивідуальних господарських явищ[[Файл:6 takoe zche.jpg|center|500px]](Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 255). | О. Білімович намагається з’ясувати роль суб’єктивної цінності у господарському житті. Він розробляє складну шкалу залежностей між суб’єктом і благами, робить спроби довести, що саме суб’єктивна цінність сприяє найкращому задоволенню потреб, найбільш вигідному. Крім того,[[Файл:5 dlya obyasneniya.jpg|center|500px]](Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 255). Суб’єктивна цінність у Білімовича для індивідуальних господарських явищ[[Файл:6 takoe zche.jpg|center|500px]](Билимович А. К вопросу о расценке хозяйственных благ. – Ч. 1. – С. 255). | ||
Рядок 83: | Рядок 82: | ||
М. Тугана-Барановського Білімович характеризує як економіста, який дав подальше обґрунтування і розвиток соціальної теорії розподілу і на той час був в російській літературі її головним представником. Він побудував теорію розподілу незалежною від цін і цінностей. «Истинная теория распределения общественного дохода, – писав Туган-Барановський, – не может быть следствием какой бы то ни было теории ценности» (Туган-Барановский М. И. Теоретические основы марксизма / М. И. Туган-Барановский. – Санкт-Петербург, 1905. – С. 187). Теорія цінності і ціни і теорія розподілу, за Туганом-Барановським, методологічно несумісні. | М. Тугана-Барановського Білімович характеризує як економіста, який дав подальше обґрунтування і розвиток соціальної теорії розподілу і на той час був в російській літературі її головним представником. Він побудував теорію розподілу незалежною від цін і цінностей. «Истинная теория распределения общественного дохода, – писав Туган-Барановський, – не может быть следствием какой бы то ни было теории ценности» (Туган-Барановский М. И. Теоретические основы марксизма / М. И. Туган-Барановский. – Санкт-Петербург, 1905. – С. 187). Теорія цінності і ціни і теорія розподілу, за Туганом-Барановським, методологічно несумісні. | ||
− | Детально проаналізувавши соціальну теорію розподілу в розумінні П. Струве і М. Тугана-Барановського, Білімович схиляється до думки, що | + | Детально проаналізувавши соціальну теорію розподілу в розумінні П. Струве і М. Тугана-Барановського, Білімович схиляється до думки, що[[Файл:17 sovremennaya teoriya.jpg|center|500px]](Билимович А. Социальная теория распределения. – С. 33). Саме тому теорія доходів має набути подальшого розвитку, вона [[Файл:18 dolzchna vospolzovatsya.jpg|center|500px]](Билимович А. Социальная теория распределения. – С. 33). Отже, Білімович доходить висновку про слушність включення ряду соціально-психологічних факторів у теорію розподілу. |
− | (Билимович А. Социальная теория распределения. – С. 33). Саме тому теорія доходів має набути подальшого розвитку, вона | ||
− | |||
Таку переорієнтацію поглядів Білімовича не слід вважати випадковою, адже ще в праці «Подъём товарных цен в России» (1909 р.) він, вказуючи на залежність між зростанням заробітної плати і рівнем цін писав, що «при известной организованности и подъёме рабочий класс в состоянии путём стачек повысить свой заработок. Но, если все остальные условия хозяйственной жизни не изменяются, выгоды повышенного заработка быстро уничтожаются» (Билимович А. Подъем товарных цен в России / А. Билимович. – Киев, 1909. – С. 66). Реальний і сталий успіх підвищення оплати праці можливий лише за двох умов: зростання капіталів, і, відповідно, прибутків і, головне, підвищення продуктивності праці. Саме цим двом умовам, підкреслював Білімович, опріч зростання профспілкових організацій і соціальної сили робітничого класу, зобов’язані західноєвропейські робітники високим рівнем реальної заробітної плати. | Таку переорієнтацію поглядів Білімовича не слід вважати випадковою, адже ще в праці «Подъём товарных цен в России» (1909 р.) він, вказуючи на залежність між зростанням заробітної плати і рівнем цін писав, що «при известной организованности и подъёме рабочий класс в состоянии путём стачек повысить свой заработок. Но, если все остальные условия хозяйственной жизни не изменяются, выгоды повышенного заработка быстро уничтожаются» (Билимович А. Подъем товарных цен в России / А. Билимович. – Киев, 1909. – С. 66). Реальний і сталий успіх підвищення оплати праці можливий лише за двох умов: зростання капіталів, і, відповідно, прибутків і, головне, підвищення продуктивності праці. Саме цим двом умовам, підкреслював Білімович, опріч зростання профспілкових організацій і соціальної сили робітничого класу, зобов’язані західноєвропейські робітники високим рівнем реальної заробітної плати. | ||
Рядок 93: | Рядок 90: | ||
Але основу як підвищення матеріального стану робітників, так і економічного зростання Білімович вбачає у нагромадженні капіталів та зростанні продуктивності праці в межах існуючого господарського ладу. Нагромадження «капиталов и увеличение производительности человеческого труда, – писав він, – были и остаются тем основным фоном, на котором только и мог развернуться столь характерный для ХІХ века и особенно для его второй половины подъём рабочих масс в западноевропейских государствах» (Билимович А. Подъем товарных цен в России. – С. 67). | Але основу як підвищення матеріального стану робітників, так і економічного зростання Білімович вбачає у нагромадженні капіталів та зростанні продуктивності праці в межах існуючого господарського ладу. Нагромадження «капиталов и увеличение производительности человеческого труда, – писав він, – были и остаются тем основным фоном, на котором только и мог развернуться столь характерный для ХІХ века и особенно для его второй половины подъём рабочих масс в западноевропейских государствах» (Билимович А. Подъем товарных цен в России. – С. 67). | ||
− | Ще одну сторону світогляду Білімовича становить його відношення до економічної теорії Маркса. Цього питання він побіжно торкається, викладаючи в своїх працях теоретичні засади різних шкіл та їх прихильників. Проте більш послідовно воно знайшло висвітлення в огляді Білімовичем праці С. Франка «Теория ценности Маркса и ее значение» (1900 р.). Епіграфом огляду Білімович бере слова М. Х. Бунге: | + | Ще одну сторону світогляду Білімовича становить його відношення до економічної теорії Маркса. Цього питання він побіжно торкається, викладаючи в своїх працях теоретичні засади різних шкіл та їх прихильників. Проте більш послідовно воно знайшло висвітлення в огляді Білімовичем праці С. Франка «Теория ценности Маркса и ее значение» (1900 р.). Епіграфом огляду Білімович бере слова М. Х. Бунге:[[Файл:19 est priznaki.jpg|center|500px]](Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение : критический этюд / А. Билимович. – Санкт-Петербург : Изд. М. И. Водовозовой, 1900. – С. 1). |
− | (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение : критический этюд / А. Билимович. – Санкт-Петербург : Изд. М. И. Водовозовой, 1900. – С. 1). | ||
Розгортання активної полеміки навколо питання про цінність Білімович пояснює виходом третього тому «Капіталу» К. Маркса (1894 р.). Поява цього тому, пише він, показала багатьом наявність значних суперечностей в економічній системі Маркса, а це зумовило появу критичної течії серед самих прихильників Маркса і навіть відмову багатьох з них від основних положень теорії. | Розгортання активної полеміки навколо питання про цінність Білімович пояснює виходом третього тому «Капіталу» К. Маркса (1894 р.). Поява цього тому, пише він, показала багатьом наявність значних суперечностей в економічній системі Маркса, а це зумовило появу критичної течії серед самих прихильників Маркса і навіть відмову багатьох з них від основних положень теорії. | ||
− | Основоположником критичного напряму на Заході Білімович називає В. Зомбарта. А найбільш яскравим представником його – Бернштейна. В Росії активно включились в полеміку П. Струве і М. Туган-Барановський, а відтак С. Франк. Саме його працю аналізує Білімович, ставлячи завданням | + | Основоположником критичного напряму на Заході Білімович називає В. Зомбарта. А найбільш яскравим представником його – Бернштейна. В Росії активно включились в полеміку П. Струве і М. Туган-Барановський, а відтак С. Франк. Саме його працю аналізує Білімович, ставлячи завданням [[Файл:20 izlozchit naibolee.jpg|center|500px]](Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 2–3). |
− | |||
− | (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 2–3). | ||
− | С. Франк розрізняє категорії «ценности вообще», «меновой ценности» і робить висновок, що не існує принципової відмінності між ціною і міновою цінністю. Білімович погоджується з такою думкою. Сприймає він і критичний аналіз Франком категорії мінової цінності Маркса, що ґрунтується на основі трудової теорії. Критикуючи трудову теорію цінності, С. Франк показує, що Маркс сам фактично відмовляється від неї в третьому томі «Капіталу». Дійсно, як відомо, в першому томі «Капіталу» Маркс стверджує, що цінність визначається працею, що навколо неї відбувається коливання цін, а в третьому томі він вводить категорію ціни виробництва, як перетвореної форми цінності, яка, за висловом Франка, зумовлюється витратами виробництва з включенням середнього прибутку на капітал і ренти, тобто тими ж витратами виробництва, | + | С. Франк розрізняє категорії «ценности вообще», «меновой ценности» і робить висновок, що не існує принципової відмінності між ціною і міновою цінністю. Білімович погоджується з такою думкою. Сприймає він і критичний аналіз Франком категорії мінової цінності Маркса, що ґрунтується на основі трудової теорії. Критикуючи трудову теорію цінності, С. Франк показує, що Маркс сам фактично відмовляється від неї в третьому томі «Капіталу». Дійсно, як відомо, в першому томі «Капіталу» Маркс стверджує, що цінність визначається працею, що навколо неї відбувається коливання цін, а в третьому томі він вводить категорію ціни виробництва, як перетвореної форми цінності, яка, за висловом Франка, зумовлюється витратами виробництва з включенням середнього прибутку на капітал і ренти, тобто тими ж витратами виробництва,[[Файл:21 kotorimi zadolgo.jpg|center|500px]](Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 8). Ці ідеї сприймає Білімович і наголошує, що Франк заперечує також і теорію витрат виробництва. Спростовує Франк трудову теорію мінової цінності визначенням праці єдиним фактором виробництва, тому що[[Файл:22 obmen uchitivaet.jpg|center|500px]](Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 10). |
− | (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 8). Ці ідеї сприймає Білімович і наголошує, що Франк заперечує також і теорію витрат виробництва. Спростовує Франк трудову теорію мінової цінності визначенням праці єдиним фактором виробництва, тому що | ||
− | |||
− | (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 10). | ||
− | Щодо теорії абсолютної цінності, то вона, за словами Франка, поділяє всі недоліки трудової теорії мінової цінності. Білімович на цій підставі доходить висновку, що (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 11). У даному випадку в критиці трудової теорії Маркса Білімович використовує працю Франка, підтверджуючи правильність його оцінок і не погоджуючись лише в деяких питаннях. Проте загальний висновок Білімовича – це заперечення трудової теорії цінності. Проведений аналіз, пише він, примушує нас | + | Щодо теорії абсолютної цінності, то вона, за словами Франка, поділяє всі недоліки трудової теорії мінової цінності. Білімович на цій підставі доходить висновку, що (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 11). У даному випадку в критиці трудової теорії Маркса Білімович використовує працю Франка, підтверджуючи правильність його оцінок і не погоджуючись лише в деяких питаннях. Проте загальний висновок Білімовича – це заперечення трудової теорії цінності. Проведений аналіз, пише він, примушує нас [[Файл:24 otvergnut trudovuyu cennost.jpg|240px]] як таку, що [[Файл:25 ne viderzchivaet kritiki.jpg|240px]] (Билимович А. С. Франк. Теория ценности Маркса и ее значение. – С. 16, 17). |
Окремий, своєрідний і досить плідний етап наукової діяльності Білімовича становить період перебування в еміграції. У 1920 р. він, як уже зазначалось, емігрував до Югославії, а згодом до США. Науковий доробок Білімовича в цей період досить значний. В еміграції він опублікував понад 150 наукових праць з різних проблем економічної науки. | Окремий, своєрідний і досить плідний етап наукової діяльності Білімовича становить період перебування в еміграції. У 1920 р. він, як уже зазначалось, емігрував до Югославії, а згодом до США. Науковий доробок Білімовича в цей період досить значний. В еміграції він опублікував понад 150 наукових праць з різних проблем економічної науки. |
Версія за 10:37, 8 червня 2015
Білімович (Бич-Билина Білімович) Олександр Дмитрович
(25 травня 1876 – 21 грудня 1963) –
український економіст представник Київської політико-економічної школи кінця ХІХ – початку ХХ ст.
(25 травня 1876 – 21 грудня 1963) –
український економіст представник Київської політико-економічної школи кінця ХІХ – початку ХХ ст.
Відомі вчені та авторитетні джерела про Олександра Дмитровича Білімовича