Відмінності між версіями «Даймонд Пітер Артур»
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
<center>'''[[Peter Artur Diamond]]'''</center> | <center>'''[[Peter Artur Diamond]]'''</center> | ||
<center>'''(р. 1940)'''</center> | <center>'''(р. 1940)'''</center> | ||
− | Лауреат Нобелівської премії з економіки 2010 року (разом з Д. Мортенсеном та К. Піссарідесом) | + | Лауреат Нобелівської премії з економіки 2010 року (разом з Д. Мортенсеном та К. Піссарідесом) «за дослідження ринків з моделями пошуку». У 1960 р. захистив диплом бакалавра математики Єльського університету, докторську дисертацію з економіки у Массачусетському технологічному інституті. У 1970 р. був призначений професором, а потім у 1985–1986 рр. – деканом економічного факультету цього інституту. У 1991 р. був обраний президентом Міжнародного Економетричного товариства. Член Національної академії наук США, Американської академії мистецтв і наук. П. Даймонд вніс фундаментальний вклад у різні галузі економічної науки, зокрема в дослідження державного боргу і нагромадження капіталу, ринків капіталу і розподілу ризиків, оптимального оподаткування, пошуку і узгодження на ринках праці і соціального страхування. |
− | + | : | |
<center>'''ЛІТЕРАТУРА'''</center> | <center>'''ЛІТЕРАТУРА'''</center> | ||
− | + | : | |
* Айзен Р. Троє героїв дослідження ринку праці – Пітер А. Даймонд, Дейл Т. Мортенсен, Крістофер А. Піссарідес – отримали Нобелівську премію 2010 року з економіки / Р. Айзен // Журнал європейської економіки. – 2011. – Т. 10, № 2. – С. 213–221. | * Айзен Р. Троє героїв дослідження ринку праці – Пітер А. Даймонд, Дейл Т. Мортенсен, Крістофер А. Піссарідес – отримали Нобелівську премію 2010 року з економіки / Р. Айзен // Журнал європейської економіки. – 2011. – Т. 10, № 2. – С. 213–221. | ||
Версія за 15:21, 3 грудня 2012
Лауреат Нобелівської премії з економіки 2010 року (разом з Д. Мортенсеном та К. Піссарідесом) «за дослідження ринків з моделями пошуку». У 1960 р. захистив диплом бакалавра математики Єльського університету, докторську дисертацію з економіки у Массачусетському технологічному інституті. У 1970 р. був призначений професором, а потім у 1985–1986 рр. – деканом економічного факультету цього інституту. У 1991 р. був обраний президентом Міжнародного Економетричного товариства. Член Національної академії наук США, Американської академії мистецтв і наук. П. Даймонд вніс фундаментальний вклад у різні галузі економічної науки, зокрема в дослідження державного боргу і нагромадження капіталу, ринків капіталу і розподілу ризиків, оптимального оподаткування, пошуку і узгодження на ринках праці і соціального страхування.
- Айзен Р. Троє героїв дослідження ринку праці – Пітер А. Даймонд, Дейл Т. Мортенсен, Крістофер А. Піссарідес – отримали Нобелівську премію 2010 року з економіки / Р. Айзен // Журнал європейської економіки. – 2011. – Т. 10, № 2. – С. 213–221.
- Воронов Ю. П. Этот скользкий путь до пенсии : [П. А. Даймонд, Д. Т. Мортенсен, К. А. Писсаридес] / Ю. П. Воронов // ЭКО. – 2011. – № 1. – С. 119–143.
- Дементьев А. В. Вклад Даймонда, Мортенсена и Писсаридеса в экономическую науку / А. В. Дементьев // Экономический журнал высшей школы экономики. – 2011. – Т. 15, № 1. – С. 50–67.
- Довбенко М. Теоретики працевлаштування : [П. А. Даймонд, Д. Т. Мортенсен, К. А. Піссарідіс] / М. Довбенко // Вісник Національної академії наук України. – 2010. – № 12. – С. 75–79.
- Лепушинський В. Зустріч нобелівських лауреатів з економіки в м. Ліндау: новий погляд на актуальні проблеми глобального розвитку : [Р. Манделл, Дж. Стігліц, П. Даймонд, Е. Фелпс, Дж. Акерлоф] / В. Лепушинський // Вісник Національного банку України. – 2011. – № 11. – С. 44–47.
- Никитин М. Поисковые теории рынков (Нобелевская премия по экономике 2010 года) : [П. Даймонд, Д. Мортенсен, К. Писсаридес] / М. Никитин, А. Юрко // Вопросы экономики. – 2011. – № 1. – С. 51–64.